![Jozef Banas](https://www.kukninato.sk/wp-content/uploads/2018/10/Jozef-Banas-678x381.jpg)
Po prečítaní knihy Prebijem sa! Štefánik si uvedomíte, ako ťažko bol Štefánik chorý a ako urputne bojoval po celý život so zdravotnými problémami. Áno, väčšinu svojho života bol chorý. Mal veľké problémy s črevami, žalúdkom, bol v strese. Je to motivačný román aj o tom, ako bojovať proti chorobám, s prekážkami v živote. Štefánik mal mnoho hesiel, jedným z tých najkrajších bolo – Rastúcimi prekážkami rastie moja energia na ich prekonávanie.
Štefánik bol veľmi sebavedomý,
to je aj jeden z hlavných zmyslov tejto knihy:
Povzbudiť naše národné sebavedomie, hlavne mladých ľudí.
Jozef Banáš
Pozrite si reportáž z krstu knihy:
Po takmer sto rokoch vychádza komplexný román o Milanovi Rastislavovi Štefánikovi. Jozef Banáš sa v obsažnom diele pokúša odhaliť najväčšie tajomstvá spojené so Štefánikom a jeho dobou.
* Stál za jeho smrťou Beneš?
* Bol Štefánik slobodomurár?
* Kto v skutočnosti vyhlásil Česko-Slovenskú republiku?
* Bol viac čechoslovakistom alebo Slovákom?
* Čím imponoval ženám a prečo sa neoženil?
V knihe Prebijem sa! Štefánik sa dozviete aj to, aký svetový rekord vytvoril a či sa stretol s Dubčekom. Prečítate si, o čom hovoril s Tolstým a prečo necestoval Titanicom, hoci to bolo v pláne, dozviete sa o stratenom zlatom poklade ruského cára aj o tom, prečo nemecké tajné služby financovali ruských boľševikov.
Milan Rastislav Štefánik dokázal nepredstaviteľné. Chlapec zo zabudnutých kopaníc Horného Uhorska sa presadil priamo v Paríži – centre vtedajšieho sveta. Mladík z chudobnej rodiny neznámeho národa sa stal hvezdárom a generálom svetovej mocnosti. Čím sa motivoval a kde čerpal železnú vôľu siahať vždy až na dno síl? Aj o tom je beletrizovaný príbeh najvýznamnejšieho muža slovenského národa.
Povedali o knihe:
Pavol Kanis (znalec M.R.Štefánika, bývalý politik): Skĺbenie faktografie a románovej fikcie. Autor rozdelil dramatický život hrdinu do 79 kapitol. V dôsledku toho román vyvoláva podobný dojem ako Breughelove obrazy. Až keď sa im detailne prizriete, žasnete, koľko informácií o živote príslušnej doby prináša každý ich štvorcový centimeter. Keď sa začítate do hociktorej zo 79 kapitol, nájdete niečo zaujímavé, čo si treba osobitne všimnúť, zamyslieť sa nad tým a možno si aj niečo zapamätať…
Miroslav Musil (historik, diplomat a publicista): Aký výstižnejší model by si uletený svetobežník Jozef Banáš mohol zvoliť z našej domácej historickej scény, ak nie práve Štefánika? Azda ešte tak Beňovského (ale toho som mu už vyfúkol ja). Keď sa Banáš zaľúbi do hocijakej témy, zahryzne sa do nej sťa buldog a nepovolí, kým sa mu dielo nepoddá. Aj ja sa Štefánikovi už roky venujem ako zakladateľ Diplomatického múzea rezortu zahraničných vecí, no nepoznám nikoho, kto by sa tejto osobnosti zmocnil tak dôkladne a mnohostranne ako práve autor.
Prečítajte si úryvok z knihy:
Keď zaklopal na dvere s prostou menovkou Tomáš Garrigue Masaryk mierne sa mu potili dlane. Po prvýkrát v živote sa stretne s človekom, ktorý je pre neho stelesnením cnosti a pravdy, s človekom, ktorého považoval za pokračovateľa svojho idolu – Jana Husa. Namiesto zvolania „ďalej“ sa dvere otvorili a v nich stál doširoka usmiaty chlapík s briadkou, mohutnými fúzmi, ostrým pohľadom a orlím nosom, na ktorom trónil typický cviker.
„Dobrý deň, som Štefánik. Prišiel som ako ste povedali…“
„Milan, vitajte, poďte ďalej,“ pokynul mu profesor prekvapujúco po slovensky a ukázal na kreslo. Sám zaujal miesto oproti hosťovi. Štefánik rozpačito mlčal, profesor si ho chvíľu skúmavo obzeral.
„Prišli ste bez kabáta, vonku je chladno, nie je vám zima?“
„Dá sa to vydržať,“ odvetil nepresvedčivo.
Masaryk sa díval na drobného študentíka a nechápal kde sa v tomto útlom mladíkovi berie toľká energia a odhodlanie, ktoré je cítiť z každého jeho článku, gesta, nadšeného pohľadu, ktorému je len ťažko odolať. „Viete, že vás poznám už dlhšie?“
„A to ako?“
„Odvtedy ako čítam vaše články. Vaše politické názory sú veľmi moderné a majú to, čo máloktorí autori – staviate ich na demokracii, mravnosti, spravodlivosti, historickom a prirodzenom práve a navyše pozorujem váš umelecký talent poeticky formulovať. Vaše články majú srdce, sú jasné a úprimné. Píšete, že Slovensko je krajom spustošených vrchov a ten kraj treba zúrodniť. Pekná metafora. Pozrite, tu sú všetky vaše články – či už z Hlasu, alebo Času mám ich odložené. Ak dovolíte, môžem z nich občas citovať?“
Štefánik sedel ako obarený. „Ale… prepáčte… ako viete, že sú to moje články? Veď nie sú podpísané…“
„Ich dikcia, štýl, myšlienkové pochody a najmä tá neskutočná, priam plamenná zanietenosť sú pre vás typické,“ usmial sa Masaryk.
„Vy, profesor Masaryk chcete citovať študenta Štefánika?“
„Takže smiem, ďakujem. Na oplátku vy môžete pokojne citovať mňa. Napokon sme takmer krajania. Viem, že miesto vášho a môjho narodenia sú si veľmi blízko. Hodonín a Košariská sú vzdušnou čiarou vzdialené asi šesťdesiať kilometrov.“
„Vy viete, že pochádzam z Košarísk?“
„Mám vo zvyku vždy sa o ľuďoch, ktorí ma zaujmú, dozvedieť čo najviac. Páči sa mi, že aj v Prahe hovoríte po slovensky, veď ja som tiež Slovák a my si predsa rozumieme. Poprosil som kolegu Šrobára, aby sprostredkoval naše stretnutie. Chcem vám poďakovať za to že píšete do Času v slovenskej rubrike. Robíte to výborne. Vaše citlivé a srdcom písané úvahy o rodnom kraji ma veľmi oslovujú, veď som sám takmer kopaničiar…“ Beethovenovou Osudovou uviedla do života v utorok v bratislavskom kostole Klarisky knižnú novinku o Milanovi Rastislavovi Štefánikovi Zvonkohra Košariská – Priepasné. Prebijem sa! Štefánik – Muž železnej vôle (Ikar) je názov beletrizovaného príbehu najvýznamnejšieho muža slovenského národa, pod ktorý sa podpísal Jozef Banáš. „Intenzívne som sa zberu a analýze materiálu venoval asi tri a pol roka, preštudoval som 62 kníh. Bola to ťažká práca, ale radostná,“ uviedol autor, ktorý sa v obsažnom románe pokúša odhaliť najväčšie tajomstvá spojené so Štefánikom a jeho dobou.
Milan Buno, literárny publicista